www.titlovi.com
Dylane!
Dylane?! Dylane!
Sačekaj!
Ćao. - Žao mi je što te budim.
Zašto? - Vidi, znam da je neočekivano,
i da je trebalo da zovem, ali sam se plašila da nećeš hteti da razgovaramo.
Mogu li da uđem? - Da. Da.
Znaš šta je čudno? Za sve ove godine, ovo je prvi put
da sam u ovoj kući. - Da, pa, malo je neuredno.
Evo... izvoli sedi.
Hvala.
Vidi, Dylane, znam da ti je ovo težak period. Jesi li dobro?
Jesam, evo životarim. - "Životarenje" nije ono pravo.
Da, ali nemamo uvek pravi izbor. - Nisi sam, Dylane.
Cenim osećajnost, ali, ono što sam upropastio, ne možeš da popraviš.
Vidi, došla sam danas ovde, jer sam...
jer smo Jim i ja mislili da je vreme da se krene iz početka,
da naš odnos, kakav god bio, ostavimo iza sebe.
Danas nije otišao na posao, jer je želeo da razgovara sa tobom.
Imam telefon, a on zna moj broj.
Molim te, Dylane. Nisam ti tražila previše usluga dosad,
ali sad ti tražim. Molim te! Samo da pođeš sa mnom nazad.
Zašto ovo radiš? - Zato što mi je stalo do tebe. Nama je stalo!
Dobro, samo... pusti me da se sredim. - Svakako.
Izgleda da se neke stvari ne menjaju. - Hajdemo u dnevnu sobu.
Ovo je zaseda. Lagala si me.
Dylane, ja sam Ellen Marks. Savetnik za alkoholizam.
Roditelji mora da su ti ponosni. Nemoj mi reći da sad ide deo kada ja kažem,
"Ćao, ja sam Dylan. Ja sam alkoholičar." - Prijatelji brinu za tebe.
Koga briga? - Hajde, čoveče, zašto ne sedneš?
Gledaj svoja posla, Brandone. - Dylane, trebalo je puno vremena i volje
da se skupimo ovde. - Znate šta?
Da mi treba pomoć, javio bih se ustanovi. - Trebalo je puno hrabrosti svima ovde.
Mislim da su zaslužili bar da ih saslušaš, zar ne?
Čak vas i ne poznajem. Kako znate da li nekome nešto dugujem? A?
Bolje bi vam bilo da bude zabavno, inače odlazim.
Ko će da počne? - Vidi, Dylane, možda si digao ruke od sebe,
ali sam ovde iz vrlo sebičnih razloga. Jednom si mi spasio život.
Kad smo bili na kampovanju, popeli smo se na jednu planinu, sećaš se?
Sećam se. Pa šta? - Kad te vidim da si toliko pripit
napunjen kokainom, ili čime god da se ubijaš,
Ne prestajem da mislim... šta će biti sledeći put, kad ne budeš tu?
Pašćeš sa planine. Nisam ja spasilačka ekipa, Brandone.
Da, ali ne slažem se u potpunosti, Dylane.
Zaboravio si na mali incident koji se desio u apartmanu pokraj plaže.
Bio sam "na spidu", a pajkani na vratima. Ti si me tada spasao.
Vidi, David je sahranio jednog druga u srednjoj školi.
Brandon je sahranio drugog. Dylane, ne želimo da sahranjujemo i tebe.
Ostavite vaše lopate po strani, jer ovde nikog ne sahranjujete, ok?
Dobro sam. - Nisi.
Dobro sam! - Ljudi koji se "urade" i igraju pištoljem, nisu dobro.
Val? - Ćao, Clare.
Ćao, kako si? - Dobro.
Onda, gledaš ili kupuješ? - Kad bih barem.
Ne mogu sebi to da priuštim. - Zato ovo zovu kupovinom kroz izloge. - Tako je.
Znaš, ne mogu da zamislim na šta bi ličilo odrastanje na Beverli Hilsu.
Ni ja. - Misliš, ni ti nisi odavde? - Ne, za Boga. Doselili smo se iz Vošingtona
kad je tata dobio posao na koledžu. Ti si iz Bafala ili tako nešto?
Iz Mineapolisa, zapravo. Odrasla sam preko puta Walshovih.
Brenda i ja smo bile najbolje prijateljice dok se nisu odselili.
Nju nisam baš dobro upoznala. - Stvarno? Pa, svidela bi ti se.
Često mi je slala duga pisma o tome kako je teško
odrastanje na Beverli Hilsu i uklapanje u masu. - Kad smo kod toga,
zašto danas nisi na velikom većanju kod Walshovih?
Pa, pričala sam sa Brandonom i prosto ne pripadam tamo.
Ne poznajem Dylana tako dobro. - Mislila sam da si izlazila sa njim.
Ne, par puta smo visili na istom mestu. - Aha.
Gle, istina je da nisam pozvana. - Pa, izgleda da još nismo članovi kluba.
U najvećem broju intervencija
pokušala sam da ohrabrim ljude da pismeno obrazlože na koji način
se odražava zavisnost droga na njihove živote.
Ali, po onome što sam čula od tvojih prijatelja, Dylane, izgleda da
nikoga u ovoj sobi nisi povredio, koliko samog sebe.
Ja sam izuzetak od toga. - Izvoli, Nat.
Znaš, partneru, mogu da oprostim sve, osim krađe.
Misliš da nisam beležio one noći kad si rekao Steveu da se računi ne poklapaju
kad smo radili popis u "Peach Pitu"? Krao si od mene
nakon svega što smo prošli. - Vratiću ti, Nat.
Kasno je sad za to. Bolje ti je da središ glavu
što pre možeš, jer ako nastaviš tim putem,
umrećeš. - Neću umreti. Neću umreti!
Cenim to što ste se svi ovako skupili,
ali ovo je besmisleno i zato odlazim. - Dylane!
Čekaj! Slušaj... ako ti je ostala bar trunka samopoštovanja,
jedan dah instinkta za preživljavanjem,
onda se okreni i sedi. Slušaj šta prijatelji žele da ti kažu.
jer u momentu kad pređeš taj prag, nema više povratka nazad.
Pa, onda, više ga neću imati, jer, kao što rekoh, odlazim.
Dobro je. Lično mislim da je ovo veliko gubljenje vremena.
Pijan ili trezan, idalje mislim da će moj dobri ortak Dylan McKay
naći neki put koji vodi ka Valerie. - Ma, daj, Steve! Gledaj...
Ne, ti gledaj! Mislim da ne vrediš ni koliko te boce za kojima puziš, ortak!
i ako ti nećeš da odeš odavde, ja hoću!
Šta, ti misliš da sam ja to želeo, čoveče!? Sve je bila njena krivica!
Rekao sam joj da ne želim da te povredimo.
O, vrlo velikodušno od tebe.
Steve, idi... idi i sedi tamo.
Ja ću... ako ti ostaneš, ostajem i ja.
Saslušaću.
Čula sam kad si došao sinoć.
Kad je ono bilo, oko 4 ujutru? - Nisam gledao na sat.
Opet si izlazio sa tom Donnom? - Ne, družio se malo sa drugarima.
Šta sam ti rekla o prioritetima?
Ne možeš ostaviti devojku da te čeka kraj telefona.
Učila je, mama. Ide u školu, ako pamtiš?
Naravno da pamtim. Ono što sam naročito upamtila, jeste da živi na Beverli Hilsu.
Mogu li bar na miru da doručkujem, molim te?
A možeš li ti da mi objasniš jedno, molim te?
U kom kvartu Beverli Hilsa živi?
Ne znam. U čemu je razlika? - U milion ili dva, otprilike.
Vidiš, veoma bogat narod živi severno od Bulevara Sunset.
Svi ostali se samo trude da održavaju korak.
Pa, mene ne zanimaju Donnini novci, majko. - Naravno da ne.
Slušaj ti svoju mamu. Podjednako brzo se zaljubiš
u bogatu i u siromašnu devojku.
Nisam imala braću ili sestre, ali, u srednoj školi, Dylane,
na tebe sam gledala kao na starijeg brata.
I valjda mi je zbog toga tako teško da ti ovo kažem,
ali one noći kad si upropastio donatorsko veče moje majke,
mnogo sam se razočarala u tebe. - Vidi, Donna...
Znaš, svi pristni u hotelu te večeri će te upamtiti kao neugodnog pijanca
koji je digao svoje kaubojke na astal
i pokušao da se pobije sa svojim najboljim drugom... Pa, žao mi je,
ali ne želim da te pamtim kao takvog. - Onda, nemoj.
Što me ne upamtiš kao momka koji se sutradan
dovezao do tvoje kuće i izvinio se. - Da, hoću.
Takođe pamtim i tvoje obećanje sa upisa, da ćemo zajedno ići na neke časove.
Gle, moj izostanak iz škole, nema nikakve veze sa tobom, ok?
Tako je. Ima sa drogom. U suprotnom, zašto bi osoba tako starastvenog
intelekta za učenjem, okrenula leđa svemu što voli i ume?
Pa, ti znaš, Andrea, kako je to kad te boli nešto što voliš, zar ne?
Verovatno zato nikad nisi došao da obiđeš Hannahu.
Bio sam zauzet.
Gle, Dylane, znam da nam nije bilo lako zajedno, ali bar dok si bio trezan,
imao si više dostojanstva od momka kog sam zatekla da liže so
sa vrata jedne slavne kurve. Šta si hteo time? Da me poniziš?
Da mi vratiš što sam se zaljubila u nekog drugog?
Jer, ako jesi, uspelo ti je. Bila sam ponižena.
Mogu li do kupatila? Jel' dopušteno? - Svakako. Ne idemo mi nigde.
Dobro... Kakav je plan?
Jel' sad ide deo kada i vašu krivicu
prebacujete na mene, pa to dovodi do velike kulminacije da sam ja loš momak?
Verovatno treba da vas molim za oproštaj?
Dišite slobodno, jer to se neće desiti. - A šta će se desiti?
Pa, ne znam, ti si profi dama za narkiće. Kaži ti meni.
Pa, spakovaćemo ti prtljag. Čeka te krevet u jednoj vrlo dobroj bolnici.
To se neće desiti. Ne idem ja u bolnicu.
Mogu samo... da odem na neki sastanak,
i razgovaram sa nekim ljudima, ali, preboleću ja ovo sam. - Ne bih rekla.
Nisi sigurna? Ovo je to što svi vi želite?!
Jeste li sigurni da možete da rešite moj problem?
Jer ja to mogu. Mogu da se rehabilitujem.
Mogu da posvetim dve nedelje rehabilitacije sa samim sobom.
Ono što ste spremili, biće rezultat vašeg malog eksperimenta, kad izađem odavde,
jer znate šta mislim da ćete videti?
Mislim da biste vi voleli da me vidite bolesnog.
Da, jer u tom slučaju, vi će te se osećati bolje.
Vaši životi izgledaju savršeno i sjajno,
ali samo u poređenju sa mojim patetičnim malim životom, zar ne?
Muka mi je od toga da vam činim takvo zadovoljstvo.
Da, ići ću. Donesite taj prtljag.
O, tako sam iscrpljen. - Dobri ste bili.
Samo se nadam da sam učinio za Dylana, onoliko koliko je on učinio za mene.
Pa, pre nego što zaspiš, imam ideju kako da ti malo razbistrim misli od svega.
Šta? - Imamo li neku praznu traku?
Šta? - Video kasetu. Imamo li neku?
Ne znam. Ako ima, tu stoji.
Treba li nam ova gde smo Donna i ja? - Ne treba.
Dobro.
Ne razumem šta će ti sad video traka?
Ne znam. Nešto sam razmišljala.
Zar nisi malo znatiželjan kako izgledamo na TV-u?
Ali, Clare, mi smo bili, svaki dan smo na TV-u.
Jel' ta stvar već uključena?
Ti si otkačena, znaš li to?
Reci "sir". - Sir.
Hoćeš da skinem ovo? - Aha.
Pitam se kako se drži Dylan. - Pa, po onome što priča moja mama,
prva noć na lečenju je uvek najteža. - Da. Nadam se da smo uradili pravu stvar.
Jesmo.
Super... Znaš šta, ovaj David, iako više ne živi ovde
još uvek nam ispražnjava frižider. - Šta ti više smeta,
što nam ispražnjava frižider ili što spava ovde? - Pa, meni treba vitamin C.
Za sve ostalo me je manje briga.
Znači, odnos između Davida i Clare ti ne smeta nimalo. - Više ne.
Mislim, trebalo mi je malo da se naviknem,
ali je lakše sad kad imam momka. - Mislila sam da imaš momke?
Ne, rekla sam Griffinu da ne želim više da se viđamo. - Kako je prihvatio?
Mnogo bolje nego što će moja mama. Misli da nam on sutra dolazi na večeru.
Halo? - Izvini što zovem ovako kasno,
ali nećeš verovati šta se desilo. - Ćao, mama. Šta?
Pogodi. - Ponovo se udaješ?
Ne, ne radi se o meni, već o tebi. - Šta u vezi mene?
Iz 17 magazina su zvali. Videli su tvoje dokumente sa snimanja majki i ćerki,
i žele te. - Zašto? - Zbog tvog izgleda, ludo.
Žele sutra da te vide. Veruješ li? - Mama, imam predavanja, ne mogu.
Ništa nije važno kao ovo.
Ne želim to. - Kelly, ovo je prilika, za koju bi druge devojke sve dale.
Hajde sa mnom tamo, bar da proverimo. - Ok, mama.
Divno. Pokupiću te u podne. Budi spremna. Volim te. Ćao. - Ćao.
O čemu se radi? - O mojoj dominantnoj majci.
Pitam se čija mama je gora, moja ili tvoja? - Za večeras je nerešeno.
Onda, koliko još planiraš da buljiš u plafon? - Buljiću u plafon
dok ne shvatim zašto sam na putu do pakla morao prvo ovde da svratim.
Izgledaš mi puno bolje od mene prvog jutra.
Toliko sam bio obuzet povraćanjem, da nisam znao ni gde se nalazim.
Šta je kog đavola sad? - Vreme za šou.
Ako ne izađeš za 5 minuta, ostaješ bez klope. - Oho, pa to kao na kampovanju.
Hej, uzmi jedan dan na vreme, čoveče.
Kako beše reče da ti je ime? - Kirk.
Da, čuj, Kirk, već sam bio na ovakvom mestu.
Znam pravila, ok? Onda, gde se ovde pronalaze novine?
Žalim, drugar. Ovde nema novina, telefona i TV-a.
Uzmi neku "Veliku Knjigu", ako ti treba nešto za čitanje.
Ne, hvala. Ja... sačekaću da izađe film.
Aha... Duhoviti alkos.
Volimo takve ovde. Malo dižu raspoloženje.
Ti zaista piješ, zar ne? - Između ostalog.
Ja sam počeo sa vodkom, nekad tekila, džin. Šta dohvatim.
Kad je moj imunitet popustio... - Kirk...
Ućuti. Znaš na šta mislim?
Videćemo se na doručku.
Mama!? - Ovde sam, dušo.
Ćao, mama. Ćao, Lucile. - Ćao, dušo.
Sve izgleda prelepo. - Hvala ti, srce. Hoćeš da mi dodaš pribor za ribu?
Mislila sam da počnemo sa škampama u paradajz-sosu,
a Lucille će spremiti svoju čuvenu ceđenu jagnjetinu.
Znaš, izgleda da to nije baš dobra ideja.
O, ako Griffin ne voli crveno meso, uvek možemo dodati piletinu.
Ne, nije to... Mama, Griffin i ja više ne izlazimo.
Šta? Šta se desilo? - Jednostavno nije išlo.
O, dušo. Griffin je tako predivan dečko.
Bio je savršen za tebe. - Mama, prestani da mi uređuješ život.
Ne uređujem ti život. Samo želim da budeš srećna.
Jesam srećna. Vrlo srećna.
Zapravo, imam drugog dečka. - Imaš?
Kako mu je ime? - Ray. Ray Pruit.
Aha. Tata igra golf sa nekim Pruitom. Jefferson Pruit.
Radi na berzi. - Ne verujem da su srodni.
Ok. Čime se tvoj Pruit bavi? Odakle je? Sreli ste se u školi?
Pa, da. Tako nekako. - Divno. Na kojoj je godini?
Šta studira? - On se više ne školuje.
Maturirao je? - Ne baš.
On je muzičar. - Nema sumnje da je neki pijanista.
Nije, mama, svira gitaru i piše neke prelepe pesme.
Pa, odakle je taj brilijantni trubadur? - Iz Risede. - Iz Risede...
Majko, ti takav snob. Ne mogu da poverujem.
Ne, nisam snob. Samo brinem za tebe.
Mislim, znaš li išta o tom momku? Bilo šta o njegovoj porodici, poreklu?
Znam da je drag, prijatan, sladak i da mi se dopada.
Pa, po mojoj knjizi, to nije dovoljno.
E, pa, po mojoj jeste.
U redu. Dušo, sigurna sam da je on ljubazan mladić.
Zapravo, zašto večeras ne pozoveš njega na večeru?
Tata i ja bi smo ga rado upoznali. - Ne znam. Ipak se kratko poznajemo.
Pa, dušo, ako je tako poseban, kao što pričaš,
Sigurna sam da će ti izaći u susret. Večera je u sedam. Vidimo se tada.
Jeste prijatan, Lucille. Stvarno.
Bolje mu reci da spremi kravatu. - U pravu si.
Kelly, Jackie, baš mi je drago. Ja sam Lisa Murchinson. - Zdravo.
Hoće neko nešto da popije? Ledeni čaj, kafu? - O, ne, hvala.
Ja bih malo vode. - Hoćete da sednete?
Pa, ti si lepša nego na slikama. Claude ima baš oštro oko.
Hvala vam. - Poznajem Claudea već godinama. Počeli smo saradnju u Njujorku.
U stvari, nekoliko puta sam imala 17.
Onda, šta mislite o objavi na koledžu? Ne želimo modele, već obične devojke,
sa koledža, koje ćemo koristiti tokom godine za možda 4 do 6 proba po sezoni.
Zvuči odlično, zar ne, Kel? - Aha.
Pa, ima tu puno posla, ali ćete biti pristojno nagrađeni,
a obećavam i puno dobre zabave.
Kad sam ja radila prvo snimanje na Ohaju,
sve smo nosile kariranu tkaninu i glomazne cipele. Snimali smo sa fudbalerima,
koji su nas stavili na ramena. Kakvu smo buku napravili.
Jackie... da li vam smetalo da me ostavite par minuta nasamo sa Kelly?
Ne. Naravno. Biću napolju.
Pa... ti ne izgledaš previše uzbuđena zbog ovoga. - Zapravo, jesam.
Samo, već sam bila model kao dete,
i priznajem da je bilo zabavno, ali... Gledala sam šta je to pravilo mojoj majci.
Ne govorimo ovde o izboru u karijeri, Kelly. - Dobro.
Vidi, ne trebaš da budeš pod pritiskom. Činjenica je da si prelepa devojka,
i znam da ćemo se lepo provoditi, ako mi daš samo malu šansu.
Pa, zvuči primamljivo. Mogu li se vratiti do vas?
Naravno. Ako ne bude išlo, nema ljutnje. Osim možda, između tebe i tvoje majke.
Doktore, Parker. Rekli su mi da se vama obratim
ako želim da napustim ovu ustanovu. - Tek što ste primljeni sinoć.
sa drogom u džepu, koju smo morali da vam oduzmemo.
Napravio sam gešku. Nije mi ovde mesto. - O, shvatam.
Zašto to mislite? - Ako imam neki problem, rešiću ga sam.
Vaši prijatelji su mi rekli da u poslednje vreme hodate kao zombi.
To nije normalno za nekoga ko je bistar i talentovan poput vas.
Šta je normalno? - Daj sebi šansu, Dylane.
Samo još jedan dan. Jer, ako ne daš, obojica znamo
da je samo pitanje vremena kad će te vetar doneti mrtvog,
ili u zatvor, ili u neku drugu instituciju.
Obojica znamo... da svakog vetar nekud odnese.
Znaš šta te napolju čeka, Dylane. Neće ti tamo biti ništa bollje.
Rizikovaću.
U redu. Potpisao si ulazak, pa možeš i izlazak. - Baš tako.
Izvinite! - Da. - Jedan moj prijatelj je pacijent ovde. Dylan McKay.
Žao mi je, nema poseta. - Znam. Samo sam htela nešto da mu donesem.
Pa, moraćemo to da proverimo. - Ne, neće biti potrebno. Evo ga otpusni list.
Ne... ostaješ ovde? - Sviđa mi tvoja pronicljivost.
Dylane, jesi siguran da radiš pravu stvar?
Hej, ne počinji sa mnom, jer, ono što mi treba jeste prevoz.
Ako nećeš da mi učiniš, pozvaću taksi. - U redu, kola su napolju.
U redu. Zbogom, dušice!
Kako ste mu dozvolili da tek tako odšeta odatle!?
Dušo, pusti mene da pričam. - To nije bitno!
Znate u kom je stanju bio. - Cindy... - Hoćete li sačekati trenutak, molim vas?
Dušo, treba da se pomirimo sa činjenicom.
Učinili smo sve što smo mogli. Nikad ne bi bilo dovoljno.
Imam jednu ideju. - Uključuje li ona obnaženje?
Gde nam je kaseta? - Šta?
Snimak. Onaj gde smo ti i ja u akciji, sećaš se? - Kako bih to zaboravila?
Hajde da gledamo.
Uh... baš sad?
Nisam znala da si takva sirovina.
Šta je? - Nije tu.
Pa, proveri u kameri. - Ne ne.
Izvadila sam je iz kamere i stavila baš ovde. - Pa, proveri ipak.
Nije ovde, Davide! - Pa, gde je onda?
Ne znam! - Kako to misliš?!
Video kaseta ne može tek tako da nestane. Potraži je!
Opusti se, ok? Prekini da se dereš na mene. Evo, tražim je, ok?
Clare, ako je traka nestala, u velikoj smo nevolji.
Sigurna si da si rekla svom prijatelju u 7:00? - Sigurno će stići za par minuta.
Pa, čemu žurba? Jagnje je skoro propalo. - Nije, mama.
U redu, slušajte obe. Čekamo još par minuta,
a tada počinjemo bez njega. U međuvremenu,
hoću da pogledam tu traku, koju si donela.
O, da! Želimo da vidimo svoju ćerku na TV-u. - To je bilo samo uključenje.
Svideće nam se, bez obzira šta je. - U redu.
Oh, to mora da je Ray.
Spaseni smo zvonom. - Da, šta tek treba da kažem za večeru?
Budi pristojna. - Ja sam uvek pristojna.
Mama, tata, želim da vas upoznam sa Ray Pruitom. - Gosp. Martin, drago mi je.
Dr. Martin.
Izvinite... ovaj... ovo je za vas. - Baš lepo.
Hvala ti, nisi trebao. - Izvinite što kasnim.
Pogrešno sam skrenuo kod San Isidroa. - Drago nam je da si uspeo.
Sedite. Hteli smo da vidimo Donnu na televiziji.
Tatice, ne... nemoj sad. - Slažem se sa Donnom.
Ostavimo to za posle večere. Možemo da sačekamo na to.
Idem da stavim ovo u vodu. Izvinite me.
Ćao, narode. Izvinite što kasnim. - Ćao. Nije problem.
Stigle smo ranije i poručile neke grickalice.
Divno, umirem od gladi. U čemu je fora? Šta slavimo?
Pozdravi najvrelije novo lice Amerike. - Čestitam, Jackie.
Ne ja, blesane. Kelly.
Divno. Što mi nisi ništa rekla? - Nisam htela da dižem prašinu.
Tipično. Njeno lice će postati želja svakoj Američkoj tinejdžerki,
ali ona ne želi da diže prašinu oko toga.
Još uvek ne znam šta da naručim. - A ja čak ne znam ni šta mi smeta.
I onako ne smem da jedem. - Kelly...
niko nje pominjao tvoju težinu.
Mama, kad si zadnji put videla zdepastu devojku na naslovnici?
Dame, samo malo. Molim vas za prekid. Zašto ne bismo malo, promenili temu, a?
Dobra ideja. Kako se drži Dylan? - Valjda je dobro. Nadam se.
Mislim da ste, narode, bili vrlo hrabri. Kamo sreće da sam imala takve prijatelje
kad sam bila u nevolji.
Zadržite i hvala. Kako je lepo biti opet ovde.
Ne bi verovala kad bih ti rekao kakva je klopa u onom kukavičjem gnezdu.
Pa, znaš i sam da nisi bio tamo zbog dobre kuhinje.
Rekao sam ti da ne počinješ sa tim. Meni nije ni trebala rehabilitacija. - Dobro.
Pivo?
Da, ne možeš da jedeš "mušu" bez toga. - O, ma nemoj?
Da, tako je. Šta si ti? Neki čuvar ili slično?
Pomisliš na druge ljude i bude ti super. - Dylane... znaš,
opijanje i izlaženje iz pameti, nije baš super.
Pa, ovde ti je pivo, tamo su ti vrata. Imaš izbor, pa odluči.
A? - Dobro. - Tako je. Dođi ovamo.
Nećeš da podigneš? - Što, očekuješ nečiji poziv ili šta?
Ne. - Ostavi poruku, gubitniče.
Dylane, ovde Cindy. Molim te, javi se. Mnogo brinemo za tebe.
Da, pa, nisu dugo izdržali, zar ne?
Jedva da si taknuo predjelo, Ray. - Ne vole svi pihtije.
Uključujući i mene. - Napravila je to da nas muči.
Dobro je, Donna. - Bilo je jako dobro, ali nisam neki veliki ljubitelj paradajza.
Pa, sigurno će ti se svideti jagnjetina. Iako je možda malo prekuvana.
Onda, Ray, kaži nam nešto o sebi.
Jesi li odrastao u Los Anđelesu? - Ne, u San Bernandinu.
Porodica nam je poreklom iz Oklahome. - Oklahoma.
Upoznali smo dosta ljudi iz Oklahome,
letos u Hjustonu. Prerađuju ulja. - Pa, moja familija nije u tome, gđo.
Osim mog ujaka. On je bio opremač.
Ne verujem da ste se upoznali. - Čime se bavi tvoja porodica?
Tatice... - Svačim po malo.
Upravo tako su i moji počeli. Ideš li u neku školu?
Ne, gospodine. Radim na građevini. - Ray je muzičar, tata.
Stvarno? - Nemoj da me uzdižeš, Donna.
Gledajte, činjenica je da nisam perspektivan,
i da ne znam gde ću. Ako vam to pravi problem, žao mi je, ali tako je.
Jagnje izgleda izvrsno, gospođo Martin. - Lucille pravi prekrasnu jagnjetinu.
Evo ga.
To. Znao sam da sm tu negde ostavio.
Ti to nazivaš alkolom? - Što? Imam dva apiva.
Četiri, ali ko broji? - Ti, očigledno.
Sad bih da srknem i malo viskija. Imaš li problema i sa tim? - Ne, ali ti imaš.
Gle, što ne umukneš? Ili odeš.
Koga zoveš? - Prijatelja.
Ne mogu da verujem. Zoveš dilera. - Nekih stvari moram da se pridržavam.
Znaš... Nisam bila sigurna u ispravnost one intervencije
Brandona i ostalih.
Mislila sam da su otišli malo predaleko.
Čak sam rekla Brandonu da gleda svoja posla. - Šta hoćeš sad, medalju?
Ne radi ovo, Dylane. Treba ti pomoć.
Ne javljaj se. Molim te.
Halo? Da, šefe, kako si?
Da, bio sam malo odsutan, ali evo me.
Čuj, ostani na vezi. Onda, ideš ili ostaješ?
Ne trebam ti ja. Imaš ti svoje drugare.
O! Cela banda je na okupu! - Jeste li mislili da vas čeka poseban sto?
Umukni i pomeri se malo. - Tako si ljubazna prema meni, Kelly.
Kao u stara, dobra vremena. Forsiramo Nata da drži otvoreno
u vreme kad bi bio kod kuće u krevetu.
Znaš, stalno slušam to "u ono vreme." Šta ste tačno radili do tako kasno?
O, davili se sa megaburgerima! Willie, pali taj roštilj.
Imamo ovde gladnog čoveka. - Neće moći. Malo je kasno za to.
Ma daj, jesi li imao prilike da probaš ovaj ogromni sa sirom, druže?
Hoćeš ti nešto, srce? - Ja bih neki vruć čaj.
Opa, mala, tu smo. - Šta je? - Kelly više neće da jede.
Brandone... učini mi uslugu. Ne pretvaraj se u moju majku.
U redu. Ako nešto čujem, javiću vam. Može. Zdravo.
Žao mi je što vam kvarim zabavu, ali imam neke užasne novosti.
Tvoja majka je zvala, Brandone. Izgleda da je naš drugar
svojevoljno napustio lečenje ovog popodneva.
Ćao. - Ćao, čovek.
Kako si? - Uvek si tu kad sam u škripcu.
Da, i uvek ću biti. Ja sam kao stara ulična lampa
koja se pali svako veče u 6:00.
Onda, hoćemo li malo na "devetku" da se rasteretimo?
Nećemo, čoveče. Ja se kockam samo sa životom.
Znaš, čoveče, večeras imam nešto posebno.
Ne znam da li te zanima. - Šta imaš?
Jesi nekad jurio zmaja?
Heroin? - Da, znaš, dim pravi malu promenu, a snežna oluja veliku.
Pošto?
Pa... izvoli.
Besplatan uzorak od mene. Uživaj u bilijaru.
Nikad mi nije bilo draže što imam psa za šetnju.
Pa, obišli smo 3 kruga oko bloka. Hoćeš da napraviš rekord?
Ne... samo ne želim još da se tamo vraćam. - Pa, mogu to da sredim.
Rocky! Ray, žao mi je.
Zbog čega se izvinjavaš? - Zbog roditelja. Šališ se. Bili su užasni.
Da. Izgleda da nisam skroz pridobio tvoju mamu, a?
Ipak, tvoj tata mi se dopao na neki način. Izgleda kao pametna osoba.
Da, stvarno je sladak kad ga bolje upoznaš. Mislim da si mu se dopao.
Pa, nemoj da se zanosimo. Samo je hteo da pokaže svoje manire.
Pa, stajao si na zemlji i bio iskren. Moj tata to veoma ceni.
To i onako nije bitno. - Šta ti to znači?
Pa, ne izlazim sa tvojima. Izlazim sa tobom, zar ne?
Shvatio sam da je Rocky ll jedini član tvoje familije koga sam impresionirao.
Dođi, druže. Hej. Kakav sam bio, a?
Izgleda da mu se sviđaš. O, Rocky. - Misliš?
Ćao, narode. Šta to tražite?
Video kasetu. - Jel'? Koju?
Bila je na njoj ona provera, preko koje smo nešto nasnimali. - Kakva provera?
Što pitaš? - Pa, ako je ona koju smo snimili prošlog meseca,
Odnela sam je roditeljma. Hteli su da vide šta smo to radili.
O, Bože!
Donna. Otkud ti ovde?
Ćao, mama. Ja sam... zaboravila nešto. Samo ću... samo se kratko zadržavam.
Šta je tako važno da ne može da sačeka jutro? - Video kaseta.
Clare i David treba da je odnesu sutra na nastavu. - A baš želim da je vidim.
Zar ne možemo da zvirnemo na brzinu?
Ne, mama. Stvarno sam u žurbi. Vratiću je, obećavam. Ok?
Ovo tražiš? - Ćao, tata.
Da. Hvala. Ovaj... jesi li je pogledao?
Probao sam. Ali nisam uspeo.
Oh... Moramo da kupimo mašinu i pogledamo to. - Dobra ideja!
Prenesi Davidu moj pozdrav.
Hvala, tata.... Puno. - Velik si mi dužnik.
Dobro.
Donna, želim sa tobom da popričam. - Mama, možemo li to sutra.
Gle... znam da ti se ne sviđa Ray.
Ali meni se sviđa. - Dobro, dušo, ali šta ćeš sa Griffinom?
On je... tako dobar mladić. -Tako je... Griffin je pravi džentlmen.
Sačekao je do drugog izlaska da me odvuče u krevet.
Lepo spavaj, mama.
Pa kako je bilo? - Dobro.
Neću da čujem "dobro", već hoću detalje. Kakva im je kuća?
Na šta liče? Šta su servirali?
Bilo je predivno, mama. Baš onako, kako si očekivala.
Severno od "Sunseta." - Pravo srebro?
O, jeste, jeste. Proverio sam. Bilo je teško.
A posluga? - Cela armija oko njih. Kad god sam se okrenuo,
neko je nešto podigao ili spustio.
To mora da je pravi život. Šta je sa njenim roditeljima?
Bili su divni. Stvarno prijatni prema meni.
Takvi i treba da budu. Ti budi dobar toj devojci.
I dozvoli da ona bude dobra tebi.
Laku noć, mama. - Laku noć, dušo.
Gde si bila? - Gledala film. Šta je bilo?
Dylan se odjavio sa lečenja. Niko ne zna gde je.
Nisi se čula sa njim, zar ne? - Rekoh, išla sam da gledam film.
Izvini. Mislila sam da te je možda zvao ili tako nešto.
Pa, nije. - Dame.
Dobro, dobro, dobro. Valerie, svi sedimo ovde na ivici nerava.
Samo se brinemo za njega. - Pa, možda treba da prestanete.
Mislim, postoji granica koliko nekome može da se pomogne.
Ako ne želi vašu pomoć, to je njegov problem. Zar ne mislite tako?
U pravu je. - Suočite se. Dylanov život
zavisi od njega samog. I tu niko od nas više ništa ne može da kaže ili uradi
da to promeni.
Prevod : the kid
Preuzeto sa www.titlovi.com